Herved presenterer jeg dronning Elisabet.
Jeg vet at du konspirerer mot kongen.
Du skal få din stund i lyset. Vi nærmer oss kronen.
Hun er vel bedre enn den forrige?
Lancasters dronning myrdet faren og broren min.
- Jeg var hennes beste venn. - Hun vil at sønnen blir konge.
- Jasper og jeg er ett i alt. - Du er ikke gift med Jasper Tudor.
Jeg må dra. Ta vare på moren din.
Jeg venter barn igjen. Det er en gutt.
Vi seiler mot Calais. Vi er i krig mot "kong" Edvard.
- Jeg kan ikke seile. - Issy er redd.
Warwick og George seiler mot Calais. Vi må gripe inn.
Annie.
- Det var en gutt. - Jeg kondolerer.
Elisabet venter barn. Vi må få en sønn før henne.
- Elisabet, hva skjedde? - La meg være i fred.
La meg være i fred, sa jeg!
Unnskyld, mor.
Hennes barn. Hennes stakkars barn...
Tragiske ting skjer.
- Barnet kom for tidlig. - Stormen hjalp ikke.
Du visste ikke at Warwick hadde tvunget Isabella til å bli med.
Det var han som risikerte sitt eget barnebarns liv.
Og han tapte. Nå har han ingenting.
- Han er desperat og blottet. - Det er han.
Han har aldri vært farligere. Å tro at det er over er idioti.
Valognes, Frankrike 1470
- Issy? - Ødelagt.
- Alt er ødelagt. - Det ser verre ut enn det er.
- Vi klarer oss til vi kommer hjem. - Tror du vi skal hjem til England?
Ikke vær dum, Anne. Vi får aldri se England igjen.
Vi er landsforvist, som den onde dronningen.
Vi er ikke som henne.
Når far setter George på tronen, blir du dronning av England.
Hvis det ikke var for fars intriger, ville jeg vogget sønnen min nå.
Men jeg er alene.
Du er ikke alene. Du har meg.
Jeg lover å aldri forlate deg. Vi kommer alltid til å ha hverandre.
Jasper hadde rett. Du er en ekte soldat.
- Han har lært meg opp vel. - Er du klar, my lord?
Ja.
- Din dåre! Hva har du gjort? - Det er bare en skramme.
Ikke mer i dag. Det kan etterlate et arr.
- Man skal være stolt over sine arr. - Jeg skal fikse det.
Hvis du tror at jeg er så sårbar, er det flaks at jeg aldri blir konge.
Tviler du på skjebnen din?
- Hvor har du vært, Warwick? - Jeg har tatt hånd om saker.
- Skal vi dra hjem? - Først skal du gifte deg, Anne.
- Gifte meg? - Jeg har ikke blitt rådspurt.
- Jeg rakk ikke. - Med Rikard?
- Broren min? - Nei, selvfølgelig ikke.
- Prins Edvard av Lancaster. - Den onde dronningens sønn?
- Margareta av Anjou er vår fiende. - Planen er at hun blir din svigermor.
Jeg skjønner ikke. Hvordan hjelper det oss?
Vi må gjøre det vi kom hit for. Vi kom for å skaffe en armé.
- Vi kom for å gjøre meg til konge. - Jeg prøvde.
Uten en arving kommer ingen til å kjempe for deg.
De tror at Gud har straffet deg.
Jeg mistet sønnen min på grunn av deg.
Kunne jeg gjort deg til konge, ville jeg gjort det. Det går ikke.
Den eneste måten å beseire Edvard er å gå sammen med Lancaster.
Kong Ludvig støtter oss hvis vi inngår fred med Margareta av Anjou.
Har du blitt gal? Hun har ingenting å vinne på det.
Henrik får tilbake tronen og følges av deres sønn og min datter Anne.
Mener du at alt jeg har gjort, forrådt min bror og mitt hus, -
- har vært for å gjeninnsette galning vi styrtet til å begynne med?
- Det er den eneste måten. - Den heksen halshugget min far.
- Det fins en annen måte. - Tenk deg om før du gjør det.
Du kan ikke dra til England. Dreper du meg, har du ingen.
Med meg, Frankrike og Anjou kan du få hvilken tittel du vil-
- og mer rikdommer enn du kan drømme om.
- Bedre tilbud kan ingen gi deg. - Nei, bedre kan ikke du gi meg.
Anne vil bli dronning.
Hun trenger en ny kjole. Margareta av Anjou ba meg ta med meg Anne.
Mor, du må snakke med ham. Hvordan kunne han?
- Edvard av Lancaster er et monster. - Hva vi vil og trenger er uviktig.
Jo før du aksepterer at din skjebne ligger i andres hender, jo bedre.
Du er bare en liten bit av et mye større bilde.
Du må gifte deg med ham. Det er vårt eneste håp.
Sir Henry, menn har trengt seg innenfor murene.
Gå inn, Margareta. Det er ikke trygt her.
- Sir William Herbert. - Sir Henry.
Overgi forræderen Jasper Tudor.
Han har flyktet. Jasper Tudor er verken på slottet eller i nærheten.
- Reisen er dessverre bortkastet. - Nei, det er den ikke.
Jeg beklager, men jeg er blitt tildelt Pembroke og Wales.
- Ikke bland deg, Margareta. - Pembroke Castle er min sønns.
Slik er det dessverre ikke lenger.
Hva står det?
Bray viser dere til stallen.
- Hvorfor er du slik? - Ti.
Gjør noe én gangs skyld. Jasper hadde gjort det.
Det er ikke bare din sønn som hyller ham. Forbered gjesterommet.
Men nå er vel vi gjestene.
Herregud, hun er her.
Jeg visste at jeg ville se deg på kne igjen, lord Warwick.
Deres Nåde, fra jeg var en liten gutt har jeg følt et behov for...
- Å tjene England. - Å frata min mann tronen?
Å fengsle ham som en røver-
- og tvinge meg og min sønn til å gjemme oss.
Var det å tjene vårt land?
- Jeg var blind for andres motiv. - De er for godtroende, Warwick.
Jeg vet nå at Gud satte Henrik på tronen og Dem ved hans side.
Den åpenbaringen kom til rett tid. Bli hvor De er.
Her er en bit av Det Sanne Korset-
- med flekker fra Jesu Kristi blod og tårer.
Legg hånden på den og sverg igjen.
Jeg, Richard Neville-
- sverger å være Deres trofaste tjener fra denne dag og til min død.
Jeg tar Dem i min tjeneste. Vis frem piken.
Du skal altså gifte deg med sønnen min?
Kom.
Ikke mye å jobbe med. Ikke sant?
- Hun får vel duge, antar jeg. - En svært så vanlig pike.
Hun er lydig, Deres Nåde.
Hun blir lett å styre i motsetning til Elisabet.
- En besværlig kvinne. - Hun er en heks.
- Hvorfor sitter hun da på tronen min? - Ikke lenge til.
Dere må sende armeene deres. Edvard får snart vite om avtalen vår.
La meg påpeke at før bryllupet gjør jeg ingenting.
- Paven må dessuten gi sin tillatelse. - Men jeg må seile avgårde straks.
Det er klart. De skal gjeninnsette mannen min.
Alene?
De har akkurat sverget troskap. Dette er sjansen til å bevise det.
Dra til England og gjeninnsett min mann på tronen.
Vær kongemaker enda en gang, og når De har sikret London, -
- kommer jeg og sikrer resten av landet.
Sammen skal vi knuse Edvard for godt.
Lord Warwick stoler vel på mitt ord?
Selvfølgelig.
Kan jeg gi Dem et råd?
For å bekjempe skadedyr, må man brenne hjemmet deres.
Ta hånd om bedrageren Elisabet når De kommer til England.
Hvis hun får en sønn, er hun farligere enn alle Edvards armeer.
Edvard.
Warwick har gått rett i Margareta av Anjous favn.
- De planlegger en allianse. - Du må lese dette.
Det er fra Burgund. Anne Neville skal gifte seg med Edvard av Lancaster.
Det er sant.
- Gir han datteren til det monsteret? - Etter alt den kvinnen har gjort.
- George tjener ingenting på dette. - Han hater meg.
Driver hatet ham, Rikard?
- George drives av grådighet. - Den kvinnen slet vår far i stykker.
Warwick bruker Anne for å skape en allianse og gjeninnsette Henrik.
Det var Warwick som ba meg kjempe og vinne-
- og straffe henne for det hun gjorde.
Nå er han på hennes side. Betydde det ingenting?
- Warwick vet ikke hva lojalitet er. - George kan ikke være fornøyd.
Han skjønte nok ikke hva som ville skje.
Å kjempe mot både Margareta av Anjou og Warwick blir tøft.
- Det er en livsfarlig allianse. - Vi må gjøre den svakere.
Dronningen vil snakke med hertuginnen i enerom.
Da må dronningen vente lenge.
Det gjelder Deres sønns Georges svik.
De vet at han har alliert seg med Margareta av Anjou?
Dere kan snakke foran lady Sutcliffe. Vi har ingen hemmeligheter.
Vi går rett på sak, dette fæle ryktet dere sprer om min sønn.
- Dere har alltid svartmalt ham. - Det gjør han fint på egenhånd.
- Det er tøft, men De må forstå... - Nei, De må forstå.
Han var knapt elleve år da faren hans ble drept av den hunndjevelen.
- Har dere noen anelse...? - Det har vi.
Jeg tapte både mann og sønn på et like brutalt og meningsløst vis.
Skal vi konkurrere i smerte?
- Konkurrere i hvem som har lidd mest? - Vi vil bare forhindre mer lidelse.
Vi lyver ikke. Snakk med kongen.
Han kan bekrefte det. Warwick og George vil gjeninnsette Henrik.
- Da må Edvard henrette sin bror. - Og George dør med en rød rose.
Selv om Warwick vinner, tjener George ingenting på det.
Warwick skal gifte bort datteren Anne til Edvard av Lancaster.
Han vil arve kronen. George blir aldri konge. Alt var forgjeves.
Han må føle seg fortapt og at han ikke har noe valg.
Men dere... Dere mener at han har det?
Edvard vil ønske ham velkommen hjem. Hvis George bare visste det.
- George... - Kongemakeren.
Dette er under din verdighet.
Har du noen nytte av meg?
- Er det alt? - La oss være alene.
Jeg har aldri ønsket annet enn en York-konge.
Men vi har ikke noe alternativ.
Jeg må få Ludvig til å tro at vi kan holde kronen.
Vil du være illojal mot meg slik som din bror var?
Er du en bedre mann enn Edvard?
For å gi Lancaster tronen tilbake, trenger du støtte fra York-siden.
- Jeg er fortsatt en sønn av York. - Det er derfor vi må stå sammen.
Å varme din hustrus seng er bedre. Jeg trenger et barnebarn-
-og du en arving.
- Vi drar i morgen. - Det haster ikke.
Jeg forstår hvor tøft det må være å miste Pembroke.
- Det må skje. - Det var mitt, ikke min manns hjem.
Det varer ikke lenge. York ødelegger seg selv. Det er Guds vilje.
Margareta...
Jeg har gått over døende som ropte på sine mødre. Noen på Henriks alder.
- Hvordan kan det være Guds vilje? - Dere stjal tronen.
Men dere taper. Kong Henrik blir gjeninnsatt.
Sønnen min kommer tilbake hit til sitt slott og hjem.
Han trenger ikke komme tilbake.
- Unnskyld? - Henrik blir ikke med dere.
- Unnskyld? - Jeg blir vergen hans.
- Hvem har beordret det? - Huset York.
Var det hun? Hun er en heks.
Det er forræderi. De bør tie Deres hustru.
Ro deg ned, Margareta.
- Det er ingen nød. - Sønnen min blir med meg.
Dere kan takke dere selv. Å støtte Richard Welles var et feiltak.
- Er det slik jeg skal straffes? - Et alvorlig feiltak.
Er det slik jeg skal lære en lekse? Han tas som en dukke fra en pike.
Han er sønnen min.
- Han er sønnen min. - Det er nok, mor.
- Dette er ekstremt. - Jeg har mine ordre.
Deres hustru er en landsforræder. Hun får ikke oppdra sønnen sin.
Vi kommer ikke til å endre mening om den saken.
Lady Isabella og lady Anne. Dere har besøk.
- Lady Sutcliffe. - Jeg vil bare snakke med dere.
- Hva gjelder det? - Jeg har bud til lady Isabellas mann.
Det er for farlig å gå til ham. La meg snakke med dere.
- De kan snakke med oss begge. - Hertuginne Cecily har sendt meg.
Frykt ikke. Hertuginnen meddeler at hvis George vil returnere-
- så kan han det. Hans bror kong Edvard vil ønske ham velkommen.
- Komme hjem? - Ja. Er det ikke gode nyheter?
Hertuginnen ba meg også si at hun sørger over sitt barnebarn.
Hun var forferdet over tragedien.
De bør være hjemme nå blant venner og nære.
- Jeg vil hjem. - Det går jo ikke.
Jeg må gå. Forteller De det til din mann?
- Tror du George går med på det? - Nei.
Men gjør han det og du gifter deg med Edvard av Lancaster, blir vi fiender.
- Jeg holder ikke ut å forlate deg. - Det er trist å ta farvel.
Jeg skal ta vare på ham. Sønnen min Thomas er to år yngre.
Jeg skal behandle ham som min egen sønn.
Du er bare min sønn. Husk at du er hos fienden.
Bøy kneet, men tenk på sverdet.
Gud skal beskytte deg, for du er Henrik Tudor og en dag blir du konge.
Jeg sender bud etter dere når det er trygt.
- Håper at Anjou ikke bedrar deg. - Tviler du?
Vi seiler, men ikke hun. Vi tar risikoen.
Å nå frem før Edvard får landet mot oss er i alles interesse.
- Nå er det din kamp. - Kanskje det.
Men som du så gjerne påpeker, har jeg ikke noe valg.
Farvel, min make.
Må bryllupet ta sted snart. Behag din mann og din nye dronning.
Ja, far.
- Warwick har satt seil? - Vi tror han går i land i nord.
Kanskje innen et par dager.
Jeg skal møte Rikards armé utenfor London.
Det sies at Margareta av Anjou går i land etter Warwick i sør.
Jeg må knuse Warwick og deretter forsvare London.
- Hvem har fortalt dette? - Jeg har fått bud fra George.
Han går i land med Warwick, men bytter side når slaget starter.
Tror du på ham?
Jeg vet ikke. Jeg vil det. Han er fortsatt broren min.
Ta med deg jentene til Towern og forbered fødselen der.
Dra til Towern, Elisabet. Jeg kommer så fort jeg kan.
- Når? - Når jeg har vunnet.
Ingenting fra Henrik, Margareta.
- Han har vært med på mye og... - Har viktigere ting å gjøre.
Han tilpasser seg.
Jeg bruker dagene på å vente på brev fra sønnen min.
Som pike drømte jeg om å bli en storhet.
En helgen. Jeg ville gå i kloster og bli helgen.
Jeg var motsatt. Far ville at jeg skulle bli prest, men ikke jeg.
Jeg sa at jeg var besatt.
Du ville bli en helgen og jeg en synder.
Hva er det?
Tror du...
Tror du at vi straffes for andres synder selv om vi ikke synder selv?
- For våre foreldres synder? - I så fall er Henrik trygg.
- Frommere kvinne enn deg fins ikke. - Jeg snakker ikke om Henrik.
- Hvem snakker du om? - Min far begikk en stor synd.
Han trodde at han kunne leke Gud.
Han hengte seg.
Tror du at du straffes for det?
Det har jeg allerede blitt. Sønnen min er tatt fra meg.
Gud straffer deg ikke for hans synder.
Jeg skulle ønske jeg kunne tro på det.
Margareta...
Vi trenger ikke vente på brev fra Henrik. Jeg drar dit med deg.
- Hva gjør du? - De har sendt etter henne.
- Drar du til England? - I kveld.
Hva med bryllupet mitt? Jeg trenger Issy.
- Din far vil ha Isabella hos George. - Han stoler ikke på ham.
- Jeg skal være hans spion. - Du får ikke skille meg og Issy.
- Jeg klarer det ikke uten henne. - Vi må gjøre som far sier.
- Mor, vær så snill. - Mitt giftemål var også en avtale.
Akkurat som for deg.
Jeg var også redd. Skrekkslagen. Men jeg visste at det var min plikt.
Jeg visste at det ville gjøre slekten glad. Det var mitt formål.
Nå er det ditt formål.
Du lærer deg å like ham. Husk, han blir konge. Det hjelper.
Henrik.
- Mor. - Hvor tar dere ham?
Warwick nærmer seg England. Jeg drar nordover med Edvards armé.
Henrik kan ikke slåss for York.
- Sir William er hans verge nå. - Dere forstår ikke.
Henrik Tudor kan ikke slåss for York. Det er mot Guds vilje.
- Vi må dra. - Ikke gjør det.
Jeg blir straffet. Det blir jeg.
- Hvem er der? - Det er oss, mor. Thomas og Richard.
Guttene mine.
Hvor er mannen min?
Han er trygg.
- Noe har hendt. - Warwick gikk ikke i land i nord.
Han overrumplet oss utenfor London.
Kongen flyktet til Flandern med sin bror Rikard og Anthony.
- Ble George med Edvard? - Vi var ikke klare for strid.
- Det rakk aldri å bli noe slag. - Vi vet ikke hvilken side George tar.
Er Edvard fortsatt konge?
Og jeg er ikke lenger dronning.
Vi er ikke trygge.
Vi er i fare. Jeg må sende bud til Grafton etter min mor.
Hva er det? Hva har dere hørt?
Warwick har allerede begjært at mormor skal arresteres.
Hans menn kom til Grafton og tok henne med seg.
Er hun blitt arrestert? For hva?
Hekseri.
Nei.
Slottet i Amboise, Frankrike
Ja?
- Deres Nåde sendte etter meg. - Din far har gått i land i England.
Edvard har flyktet.
Min Henrik blir konge igjen.
- Endelig en god nyhet. - Ja, og tillatelsen har kommet.
Dere skal gifte dere umiddelbart. Nå begynner det.
Anne Neville.
Er det ikke utrolig?
Du var min største fiendes datter.
Nå skal du gifte deg med sønnen min.
Jacquetta hadde rett. Skjebnen slutter aldri å snu.
Fort, gutter. Han kommer.
- Hva skjer? - Vi har dårlig tid.
Bedrageren Edvard har flyktet. Åpne i kong Henriks navn.
Han er allerede her, mor.
Skynd dere.
- Denne veien. - Takk. Dette glemmer jeg ikke.
Skynd dere.
Kom.
Hvor er hun?
Hun har søkt tilflukt. Westminster Abbey er hennes eneste håp.
Hun har ingen venner som beskytter henne.
Er hun trygg eller bryter du mot helligdommer like lett som løfter?
Hun er trygg. Så lenge hun blir der.
Og dette har ikke vært lett.
Velkommen. Jeg har tilkalt denne rettergangen for å bevise-
- at giftemålet mellom Edvard og dronning Elisabet var ugyldig.
Jeg vil bevise at det ikke var et giftemål, men en fortryllelse-
- framkalt med hekseri utøvet av denne kvinnen.
Dronningens egen mor.
Dette er James Friars. Hvordan kjenner Friars den tiltalte?
- Jeg var venn med hennes sønn. - Jeg har aldri sett ham før.
- Har De vært på hennes gods Grafton? - Mange ganger.
- Var De der uken etter bryllupet? - Ja.
Hva fant De på bakken den dagen?
Da jeg skulle dra, sparket hesten min til noe på bakken.
Jeg fant noe som lå begravet der.
To dukker. Veldig små og av bly.
En kvinne og en mann, bundet sammen med metalltråd.
Det var disse De fant?
- Det stemmer. - To figurer i bly.
Bunnet sammen i en djevelsk forening med metalltråd.
Nekter De for det?
Det er klart jeg gjør.
Takk.
Hvis en heks er i stand til de ondeste gjerninger, -
- og en heks gjør hva som helst uten hensyn til andres lidelser, -
- så fins det en heks i salen, lord Warwick, men det er ikke meg.
Er det Deres eneste forsvar?
Jeg vil tilkalle et vitne som kan bekrefte min karakter.
Med hvilket navn?
Margareta av Anjou, Deres salvede dronning.
- Hva sa De? - Det hørte De nok.
Jeg ledsaget Margareta til England da hun giftet seg, 15 år gammel.
Jeg bar hennes slep ved kroningen og var med da hun fødte sin sønn.
Jeg var hennes nærmeste venn.
Hvis jeg kommer til skade, er det deres hode hun setter på en påle.
Vær trygg på det.
Kom og se hvem som er her.
Henrik?
- Hva har skjedd? - Jeg har reist i flere dager.
Fortell.
Da vi nådde Yorks armé, hadde Warwick overrumplet dem.
- Edvard måtte flykte. - Hvor er sir William?
Warwicks menn dro ham ned fra hesten.
Så dukket Warwick selv opp fra ingenting.
De holdt fast sir William. Han bønnfalte. Han tigget.
Men de hørte ikke etter, og Warwick løftet sverdet.
- Herregud. - Så var det min tur.
De slepte meg frem til Warwick og hans blodige sverd.
Plutselig ropte jeg:
"Jeg er Henrik Tudor. Jeg er Henrik Tudor!"
Warwick senket straks sverdet og ba dem slippe meg.
Ditt navn reddet deg.
Ditt navn.
Ja. Du hadde rett.
Jeg er Henrik Tudor, arving til Lancasters trone.
En dag skal jeg bli Englands konge.
Unnskyld at jeg tvilte på Dem. Jeg lover å aldri gjøre det igjen.
Fra denne dagen skal jeg alltid adlyde Dem.
Ta det med ro. Det er ikke mye å skjule.
Ligg på dette.
Opp med deg.
Jeg må vite at det er fullbyrdet.
Du skal blø.
God natt, sønnen min.
God natt, mor.
Jeg vet ikke hva man gjør. Ingen har fortalt det.
Du skal ikke gjøre noe. Du skal bare ligge der.
Det er best om du ikke sier noen ting.
Ikke minn meg på hvem du er.
Jeg holder ikke ut tanken.
Frykt ikke. Vi har kommet for å gjeninnsette Dem til Deres plass.
Gud bevare Dem, kong Henrik.
Kom, så jeg får se på deg.
Hva har du gjort?
- Gud bevare kongen. - Gud bevare kong Henrik.
Mor?
Gud, ikke nå.
Thomas, du må tilkalle en jordmor.
- Du må være fornøyd, Warwick. - Ja, alt gikk etter planen.
Bortsett fra at Margareta ikke har satt seil og Edvard er på frifot.
Bekymrer det deg ikke, Warwick?
Hva skal jeg gjøre, mor? Fortell.
Ikke gråt. Løft henne opp.
Vil du treffe kongen?
Hvem er det? Vær forsiktig, Richard.
- Mormor. - Hvor er hun?
- Mor? - Jeg er her. Ikke vær redd.
Gud bevare kongen.
- Hvorfor frigjorde han deg? - Jeg truet med Margareta av Anjou.
Det kommer! Det er for tidlig.
Deres Nåde.
- Det er for tidlig. - Nei.
La meg presentere min sønn Henrik Tudor.
Du er forberedt, og det er barnet også.
Kom, lille barn.
Det er en gutt.
Du har en sønn, en prins av York.
Sånn ja.
Tekst: Elin Wikstrøm www.broadcasttext.com